I tidigare avsnitt:
I och med Arthur är du bunden till oss.
Alla hot mot Henrik är ett hot mot pojken.
Låt dig inte luras, hon är listig.
Kungen vill ha fred med Bourgogne.
- Var är min mor? - Hon låg bakom mordförsöket på mig.
- Hon ville se Teddy på tronen. - Välja mellan min mor och min son?
York och Tudor kanske blir på modet.
Vann du inte i nånting? Då kan väl vi tävla?
- Är hon en bra ryttarinna? - Ja.
- Jag beklagar förlusten. - Ut!
Det har gått två dagar. Du kan väl äta nånting?
Min stackars flicka.
Kom nu, annars har barnen ingen.
Deras far sörjer för djupt för att ta nån notis om dem.
Mormor!
Låt oss äta och göra upp planer.
Familjen Tudor tog dem vi älskade.
De stör vår sinnesfrid. Så nu ska vi störa deras.
Elizabeth ska få sitt krig.
Låt mig.
Här.
Din morbror är tillbaka från Bourgogne.
Stör det dig inte ens?
Nåt är fel.
- Hur kunde det gå fel? - När hon dog...
- Vem dog? - Mosters styvdotter Mary.
Det var en olycka men de la skulden på oss.
- Varför, om det inte var ert fel? - Det var en kapplöpning...
Det var hennes eget fel. Och ditt.
Du var helt betuttad i hertiginnan.
- Betuttad? - Han uppvaktade henne.
Vi måste hålla kursen.
Kungens mor hittar som bäst lämpliga Tudor-gemåler åt York-flickorna.
De får inte föda fram fler York-arvingar.
Hertiginnan kanske inte gör nånting.
Vi måste vara redo utan att frukta det värsta.
Margaret!
Du är arg på mig. Jag är arg på mig själv.
- Vi var så nära... - Jag vill inte höra hur nära ni var.
Så nära fred.
Vad trodde du att jag menade?
Hon är en York. Hur kunde du ens tänka dig...?
Lizzie?
Jag hörde om olyckan. Så tråkigt för moster, men...
Det kan båda gott för Teddy.
Nu kanske hertiginnan skickar män som räddar honom.
Nej, det är illa. Henrik är räddare än nånsin.
Hotet mot Tudor innebär att mina systrar nu blir bortgifta.
- Alla måste bli Tudor. - Jag med?
Du är en prinsessa av York vars barn kan bli regenter.
Vem blir jag bortgift med? Får jag bo nära Westminster?
- Jag lämnar inte Teddy. - Jag är med och bestämmer.
Hans mor ska inte få gifta bort er med bönder.
Jag ska stå upp emot henne. Jag ska göra mitt bästa.
HOVET I BOURGOGNE
- Tack för att ni kom. - Jag beklagar sorgen.
- Har ni de engelska pojkarna? - Ja.
Säg nu det vi övade på.
Jag heter Teddy. Det är en ära att få träffa er, ers nåd.
Den här är mest lik Teddy.
Ingen här vet hur Teddy ser ut.
De accepterar den jag presenterar.
Den här ser oskyldig, men beslutsam ut.
Vems är han?
Till min svägerska Elizabeth.
Förlåt att jag inte har skrivit tidigare.
Sorgen efter Mary var för svår.
Du hålls fånge i Bermondsey Abbey och kan inte skriva.
Jag har via vänner ordnat att du får bläck och papper.
Skriv till Irland.
Titta, Lizzie! Här är jag med min tilltänkte John Welles.
Här är våra systrar, vår kusin Maggie och det här är lille Arthur.
Han är för ung för trolovning.
Kungen ska vinna Katarina av Aragoniens hand åt honom.
Vår bästa allierade mot din moster.
Det är inget som ska avgöras nu.
- Jag väljer make åt Maggie. - Det är redan bestämt.
Inte av mig. Och jag tar över drottningens gemak.
Hon ska gifta sig med Richard Pole. Familjen är underrättad.
Han är för låg i rang. Du flyttar ut idag.
Han är en brutal sälle som miste en arm och flera fingrar i ett slag.
Kungen har godkänt det. Liksom mina gemak som kungen själv gav mig.
Jasper Tudor behöver en fru.
Moster Kate är förmögen och kan ge kronan mer kapital.
Jag ska föreslå det.
Din mamma måste lämna sina gemak nu.
Glöm det, din kusin har rymt från Towern.
Vad?
Jag vill hem.
Varför påstår folk att han är fritagen?
Det är Bourgogne som viglar upp.
Vad vinner de på att säga att han är fri?
De påstår att han är hos dem.
I hans namn samlar de ihop en armé.
- Teddy skulle aldrig... - Det vet inte mina fiender.
Han är en York-arvinge.
Lizzie. Snälla, hjälp honom.
Vi kan bevisa att Bourgogne ljuger.
Låt Teddy närvara vid Cecilys bröllop.
Om vi visar att han är här och lever med oss-
- så kan han inte vara i Bourgogne. Det bevisar att de ljuger.
Och efter bröllopet ska han väl bo kvar hos oss?
Varför inte? Han är bara ett barn.
Du ser hur rädd han är. Han är ensam och oälskad.
Har du aldrig känt likadant?
Du kan inte känna dig så hotad av ett barn.
Visa världen vilken man du är och låt honom bo hos oss.
Tack, Henrik.
Är jag vacker? Jag måste se vacker ut.
Är du glad för min skull?
Du och jag går bakom Lizzie och kungen.
- Ute? - Ja, ute.
Det är viktigt att vi uppför oss och inte säger ett ljud.
Förstår du?
Det är befängt.
Att sätta pojken på fri fot, det är dårskap.
Det är drottningens dårskap.
Nog!
Det får vara nog.
- Bishop Morton? - Mylady kungens mor.
- Har ni nån i folkmassan? - Pojken är snart i Towern igen.
Länge leve kungen!
Prinsessan Cecily!
Drottning Elizabeth!
- Leve kung Warwick! - Jag är Warwick! Kung Warwick!
- Kung Warwick! - Vad säger pojken?
Vakter! Ta pojken.
- Nej, snälla. - Undan!
Håll er borta! York är den sanna kungen!
- De la Pole? - York! York!
Förrädare!
- Nej, vart för ni honom? - Grip honom!
Nej! Det är inte hans fel!
Det är min bröllopsdag!
Ta dig i säkerhet.
Det krävdes bara en röst.
- Sen vände sig alla mot mig. - Bara John de la Pole.
- Inte alla. - De andra hann fly.
Vem mer är emot mig?
Det sprider sig som pesten.
"Gör uppror. Ingen älskar kungen. Sprid giftet vidare."
Jag har lidit stor skada.
- Och det var din idé. - Det här ville jag inte.
Jag ville få ut min kusin ur Towern och nu är han där igen.
- Det är varken hans eller mitt fel. - Det är Elizabeths fel, din mor.
Hon måste ha gett De La Pole instruktioner att ta pojken.
Min mor övervakas natt och dag.
Kvinnan som ropade fick betalt för det. Hon ropade och sprang därifrån.
Elizabeth slår snart till igen.
Det finns bara ett sätt att få stopp på det.
- Vilket sätt? - Tysta henne för gott.
Då mister Bourgogne alla band till dina fiender.
Hugg av huvudet så dör ormen.
Henrik?
Nej, hon är min mor. Vår sons mormor!
Alla skrattar bakom ryggen på mig. För dem är jag bara en dåre.
Skulle jag inte döda för det?
Jag skulle döda för mindre.
Säg att det inte var Teddys fel. Han menade det inte.
Det är bara nåt han säger.
- Lizzie? - Jag är ledsen, Maggie.
- Ska du försöka hjälpa honom? - Det är bäst att du gifter dig.
Och ber om tålamod.
Vet du vem han är?
Han är soldat.
Jag har inte träffat honom.
Han bor i Wales.
- Du fick inte välja? - Lady Margaret valde.
Mer vin åt damerna.
Det är trots allt ett bröllop. Vi ska fira.
Har du hämtat dig?
Enligt kungen vill drottningen se mig gift.
Hon vill dra bort uppmärksamheten från sina systrar.
Om det gynnar kungen så gör jag det som krävs av mig.
Men om inte...
...stannar jag hellre vid hovet.
Hovet?
Jag vill att vi talar klarspråk.
En dans, min fru?
De flamländska trupperna är redo.
- De färdigställer flottan nu. - Är irländarna med oss?
- Skrev Elizabeth till dem? - Ja.
Kildare och de andra är med.
Lambert! Nej!
Varför tittar du upp? Jag sa Lambert.
Vem är Lambert? Du är Edvard, earl av Warwick.
Vilket namn lystrar du till?
Varför övar han med svärdet? Han behöver etikslektioner mer.
Han måste kunna försvara sig i strid.
Strid? Han ska inte ut i strid, han är tio år.
Hon sätter honom på en häst så att han ger mannarna gott mod.
Pojken är värdelös om han inte leder armén mot England.
Visa aldrig fienden att du är nervös.
Det kan han utnyttja.
Du måste alltid visa upp ett tappert ansikte.
Visa aldrig rädsla. Förstått?
- Bra. Vad heter du? - Teddy.
- Vad gör dig så speciell? - Jag är rättmätig kung av England.
Visa vad du kan med svärdet.
En garde!
Jag sänder mitt varma tack för att du kommer till vår hjälp.
- Det är Lizzie! - Lizzie!
- Lizzie!
- Förlåt att jag inte har varit här. - Du är här nu.
- Hur mår Arthur? - Bra. Jag hade tagit med honom...
- Henrik vet inte att du är här? - Nej.
Vad du har växt, Anne! Du är snart lika lång som jag.
- Hur kom du in? - Munkarna.
- Släppte de in dig? - Jag är drottning nu, de måste.
Berätta allt.
Vad är nytt från Bourgogne? Skickar moster hjälp?
- Jag hoppades att du visste. - Du brevväxlar med henne.
Jag får varken skicka eller ta emot brev. Jag vet inget som händer.
Snälla, berätta för mig.
Hur är det vid hovet? Hur är ditt äktenskap?
- Vill du fortfarande få honom avsatt? - Har du inte kontakt med nån?
Pojken som tog ut mina meddelanden är borta.
Margaret tror att du ligger bakom Henriks problem.
- Hon vill se dig död. - Självklart.
Det är inget tomt hot. Han menar det.
Han tror att du ligger bakom att de använder Teddy mot oss.
- Det vet jag inget om. - Jag kan prata förnuft med honom.
Om du vet nånting så måste du berätta.
Jag har ingen makt längre.
Jag har bara fyra väggar och dina systrar.
- Henrik... - Till och med du.
Jag lät nån följa efter dig.
Med rätta, du gick rakt till din mor.
Tänkte du smyga in till henne utan min tillåtelse?
Du ljög för mig, du är lika svekfull som hon är.
Henrik. Henrik!
Ja, jag träffade min mor! Du sa att du tänkte avrätta henne!
Jag gick dit för att se om hon smider ränker med Bourgogne.
- Gör hon det? - Jag vet inte.
Hon sa inget.
Min egen mor litar inte på mig!
Hon såg för länge sen att jag är en Tudor nu.
Tack vare Arthur, för jag skulle aldrig göra nåt emot honom.
Jag är för evigt på din sida.
Du måste inte tro på mig, men du är allt jag har nu.
Vår familj är allt jag har.
Om du inte litar på mig...
Jag vill hem. Jag vill till min pappa.
Du ska inte åka hem. Du ska ut i krig.
Det är inte ens hård sjö, knappt några vågor alls.
Hur ska du skydda honom i striden?
Lovell och De La Pole är med.
Han är bara ett litet barn.
Ett barn som ska störta Tudor-kungen.
- Var det inte det du ville? - Jag vill inte bevittna det här.
Jag seglar hem till Bourgogne igen.
De har anlänt till Irland med en flotta och 2000 flamländare.
Irländarna välkomnade dem, de gör sig redo för en invasion.
Jag måste försvara kronan mot en bondpojke.
När rider ni?
I gryningen.
Mylady Margaret?
- Vill ni gå med mig? - Javisst.
Det jag försökte säga tidigare var att...
- ...det jag fann i Bourgogne... - Säg det inte.
...var sanningen om mig själv.
Jag har haft ett bra liv men det har varit ensamt.
- Du vill gifta dig. - Nej.
Eller, jo. Om omständigheterna tillät det.
Du sa en gång att ditt äktenskap-
- med lord Stanley bara var för att sätta vår pojke på tronen.
Om det är sant, så tillåter kyrkan att man annullerar äktenskap.
Om inte äktenskapet är...
Jag vill inte göra dig förlägen.
Du är en troende kvinna, säg till om det jag säger är opassande.
Vi har levt för Henrik.
Jag ångrar det inte en sekund.
Men nu, i våra gyllene år...
...kan vi inte försöka leva för oss?
Kan du fundera på saken medan jag är borta?
Jag tänkte att du ville se honom.
Jag vill be dig om en sak.
Strid inte.
Vill du att jag stannar här?
- Låter dem storma slottet? - Nej.
Led dina män, men riskera inte livet.
Var inte med i striden.
Om jag dör...
...så är du av med mig.
Din mor är trygg, din kusin får ta över tronen.
Hur kan jag visa att jag är med dig förutom att be dig att inte dö?
När du är i fält och jag är på Maggies bröllop...
...ta den här med dig.
Lova mig att du inte krigar.
Kom hem.
Så att vi kan börja vårt liv tillsammans.
Anfall!
Gå före ni.
Kan du ta honom? Tack.
Kära Lizzie.
Jag kan skriva brev.
Jag vet hur det kommer att såra dig.
- Hon skriver brev. - Vem? Vår mor.
Självklart gör hon det.
Lady Margaret sa att hon finansierade Yorks armé.
Jag måste avslöja en sak, även om det smärtar mig.
Redan när du bar på Arthur-
- visste jag att han aldrig skulle bli kung.
Jag vet inte var synen kom ifrån.
Men jag såg det.
Förbanna mig om du vill och håll hårt om din son.
Men du måste byta sida och stödja din brors rätt till tronen.
Han kommer tillbaka.
- Vad skriver hon? - Hon önskar Arthur ont.
Hon säger att han inte kommer att bli kung.
Den enda sida hon står på är sin egen.
Hon säger det som gynnar henne. Sant eller inte kvittar.
Nu måste vi hjälpa Maggie inför bröllopsnatten.
Hon har heller ingen mor.
Lizzie? Gör det ont?
Lite. Men sen är det skönt.
- Mylady Margaret. - Sir Richard.
En skada från Bosworth.
En påminnelse att jag inte längre kan strida.
Den smärtar i fuktigt väder.
Mitt hjärta slog så hårt i kapellet.
Jag gillar inte att stå i centrum.
Inte jag heller.
Jag vet att jag inte är dig värdig.
Men jag ska bli en make värdig ditt namn.
Jag vill inte ha mitt namn.
Plantagenet är ett hatfyllt namn.
Allt det bringar är fara och ett krossat hjärta.
Din bror Edvard...
Måste jag skiljas från honom?
- Det klarar jag inte. - Då besöker vi London ofta.
Du behöver bara be om det som kan göra dig lycklig.
Maggie Pole.
Alla kallar mig Maggie.
Du gör mig förvirrad.
Du älskar Henrik och Gud, ändå är du så full av hat.
Synd att du inte äktade Jasper. Det är kanske det som fattas dig.
- Min make är sir Thomas Stanley! - Men det är Jasper du älskar.
- Förnekar du det? - Jag sörjer inget.
Hur vågar du tala till mig så?
Du dömer mig efter dina egna syndiga begär.
Gå härifrån!
Lizzie! Bud från min make.
Vi vann. Mor förlorade igen.
Kungen ger oss tillåtelse att lämna hovet.
Vi ska bo i hans slott norrut.
Jag hoppas att du blir lycklig.
Jag blir nog lyckligare än du. Du måste besöka oss.
- Farväl, Lizzie. - Farväl.
Henrik!
Han heter Lambert Simnel.
Att besegra hans armé orsakade min morbror svåra skador.
Förrädaren ska få sitt straff.
Vi har en förrädare till i ett kloster!
Båda bör sona sitt förräderi.
Lizzie?!
Mylady Margaret.
Det var vår första strid efter Bosworth.
Vi slaktade dem. Ni slaktade dem.
Mina lojala, pålitliga följare.
Tronen är min tack vare er och jag är tacksam.
Ni ska bli belönade.
Först tar vi oss an de två förrädarna.
Pojken som ledde armén...
...och York-kvinnan som har smidit ränker mot mig sen jag besteg tronen.
Förrädare!
Straffet för förräderi är döden.
Vem vill att jag dödar dem?
Vem vill det inte?
Jag, ers nåd.
Pojken är bara en pojke.
En bricka i ett spel han inte förstår.
Och änkedrottning Elizabeth? Drottningens mor?
Hon rustade irländarna. Betalade dem i guld.
Och här sitter jag. Obesegrad.
De hann knappt dra sina svärd. Ni skar ner dem som vete.
Jag ber, ers nåd.
Pojken får jobba i köket, vända stekspetten.
Han slipper återvända till en far som sålde honom för en kanna öl.
- Henrik... - Och du!
Hälsa din mor när du besöker henne nästa gång-
- att kungen mår bra och hälsar så gott.
Tack, Henrik.
Tack.
Jasper?
Jag var rädd att du undvek mig.
Jag har funnit dig en fru.
Kate Woodville. Änkedrottningens syster.
Kungen har gett sin välsignelse.
Hon är väldigt förmögen.
Det kommer att gynna huset Tudor.
Jag förstår.
Vi ses i riksrådet.
Där jobbar vi för Henrik. Som vi alltid har gjort.
Kom, jag har nåt åt dig.
Jag fick min mor att flytta.
Du är drottning. Det är dina gemak.
Jag höll mitt löfte. Nu kan vi bli lyckliga.
Du vet att min mor aldrig ger upp.
Hon har gjort sitt värsta, och se på oss.
Vi är fortfarande här.
Vi har en gäst.
- Han anlände strax före dig. - Richard?
Är det verkligen du?
Vår förlorade prins. Richard.
I säkerhet.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Text: Gunilla Hay www.sdimedia.com